Dagbog fra det lokale Team Rynkebyhold – i dag Kongeetapen
![](https://koldingsnetavis.dk/wp-content/uploads/sites/82/2024/07/1cf6cb695d2366f4106706fa169b07b9_dagbog-fra-det-lokale-team-rynkeby-hold-i-dag_primeImage.jpg)
Onsdagen var dagen alle Rynkerer havde trænet til, set frem til og frygtet. 5 etape med mål i Disant, men hvor turen gik forbi Huy og den legandariske stigning Mur de Huy.
Stigningen – Mur de Huy, er en fast del af Fleche Wallone, en af forårets momenter, og er altid en afgørende faktor i løbet, selvom angrebet sjældent kommer der.
Efter 3 dage med regn, vind og nedkøling, der var alle forventningsfulde om en dag, hvor vejrguderne talte til og var med os. Det var de ikke. Som i de foregående dage stod det på regn, vind og temperaturer omkring 10-12 grader. Altså en dårlig dansk forårsdag. Hvor flertallet, da de meldte sig til Team Rynkeby, havde regnet med 25+ grader, sol og klar himmel. Det har vi endnu tilgode at opleve, hvis man ser bort fra prologen fra Kolding til Büdelsdorf, hvor vi oplevede sol, ingen vind og masser af overskud. De seneste 3 dage har været den diametrale virkelighed. ‘Kulde’, regn og masser af vind. Nedkøling og nødforanstaltninger for at imødegå dette.
Dagen i dag startede i tørvejr og allerede efter 10 kilometer havde vi den store oplevelse, at vi kunne køre via Limburg cykelstien igennem søen med dennes kant i vores skuldre højde.
Men glæden varede kort, små 20 kilometer inde på dagens rute kom regnen og vinden igen. Hvilket for flertallet af ryttere igen betød nedkøling og ekstra energiforbrug for at holde kroppen varm. Regnen forsatte med at vælte ned, og da vi nåede de 67 kilometer begyndte en længere nedkørsel til Huy, som strakte sig over et par kilometer. Det tog ekstra meget varme og energi ud af kroppen på de fleste. Inden en kort tur igennem det historiske Huy ledte os op imod pladsen før den legendariske stigning.
Strava – en sportslig SoMe platform – har Michael Matthews rekorden for stigning med en gennemsnitshastighed på 25,6 km/t. Ingen havde nogen intentioner om at kæmpe om denne ‘krone’. Specielt ikke fordi vi alle fik en kold start.
Muy de Huy er for ‘Rynkere’ et magisk sted. Det er det eneste sted på små 1.200 kilometer, hvor man er sig selv imod omgivelserne, der er ingen der kan trække eller skubbe en. Man skal selv kæmpe sig op på denne 1,5 promille af årets rute. Det er 1,3 kilometer med en gennemsnitlig stigning på 9,8 % og en maksimal stigning midtpå på hele 26 %-
Man kæmper for sig selv op af Mur de Huy og det gjorde samtlige Team Rynkeby Trekantens ryttere også. Alle fandt sin egen grænse. Uanset om den var på toppen eller midtvejs på stigning. Og her kommer fællesskabet og den fællles erfaring ind. Alle var seje i alles øjne. Uanset om de nåede toppen eller måtte klikke ud af pedalerne efter 100 meter. Specielt på en kold start op af ‘uhyret’ og med 3 ‘dårlige’ vejrdage forud. Vi mennesker forbrænder flere kalorier, når vi skal holde varmen, end når temperaturen og påklædning er afpasset med hinanden. Hvilket ikke har været tilfældet endnu på årets Kolding – Paris tur.
Alle var vindere.
Efter muren oplevede vi den smukkeste tur langs floden Maas henimod Dinant. En tur vi fik lov til at opleve halvdelen af – små 30 kilometer – i hvad der nærmest må betegnes som solskin. Ruten bevægede sig lidt på begge sider af floden og gav et smukt indblik i områdets historie og fortidig/nuværende kultur. Klassiske bygninger blandet med stærk moderne arkitektur afbrudt af områdets industri langs floden.
Målbyen Dinant er en historisk oplevelse, som vi er mange, der gerne vil opleve en dag, hvor vi ikke skal på cyklen dagen efter for at cykle imod Laon og dermed bevæge os fra klassikernes Belgien ind i Tourens Frankig.
Som sjov sidenote kan det nævnes, at samtalen blandt rytterne på dagens tur handlede om de belgiske klassiker specialister og deres teknik og kvaliteter under svære vej og vejrmæssige konditioner. Efter at have prøvet de belgiske veje og brosten, så forstår man hvordan disse specialister har udviklet deres teknik. For os ‘Rynkere’ har det kun betydet (mere) ondt i bagen.
Humøret er højt, der er lidt mere end 300 kilometer til vi står i Paris på cykelbanen, og mødes af vores venner, familier og kære.
For nu er humøret højt, vi har hinandens ryg. Alle ud, alle hjem.
Vi har måske oplevet modgang, men det er intet imod, hvad kritisk syge børn og deres familier oplever. Derfor har vi alle smilet på og kæmper videre. Det gør børnene. Dem kan du støtte via børnecancerfonden og børnelungefonden, som er Team Rynkebys partnere i Danmark. Bedst af alt, så kan du støtte en rytters indsamling og dermed give et klap på skuldrene og tak for indsatsen.
Det bliver vi så glade for.
Team Rynkeby Trekanten.
Kommentarer